Paginacija
-
-
Terapija autoimunih buloznih dermatoza
-
Domagoj Vlašić Autoimune bulozne dermatoze (AIBD) čine heterogenu skupinu bolesti kože i sluznica kod kojih je primarna eflorescencija mjehur. Lezije nastaju zbog djelovanja autoprotutijela usmjerenih prema strukturnim glikoproteinskim sastavnicama epidermisa i epidermalno-dermalne granice. Radi se o teškim bolestima koje su u prošlosti, prije otkrića kortikosteroidne terapije, nerijetko bile smrtonosne. Danas se značajno smanjila stopa mortaliteta od ovih bolesti, no smrtni ishod nije isključen,...
-
-
Terapija karcinoma štitnjače radioaktivnim jodom
-
Jan Aksentijević Štitnjača je endokrina žlijezda smještena u području vrata koja, lučenjem hormona tiroksina, trijodtironina i kalcitonina ostvaruje djelovanje na gotovo sve organske sustave čovjeka. Poremećaji funkcije i građe štitne žlijezde razmjerno su česti u populaciji. Osnovna je podjela poremećaja štitnjače na poremećaje praćene hipotireozom, poremećaje praćene hipertireozom, tireoiditise te tumore štitne žlijezde. Tumori štitne žlijezde među najučestalijim su novotvorinama u...
-
-
Terapija ne-Hodgkinovih limfoma u djece pomoću monoklonskih protutijela
-
Zrinko Šalek Limfomi su treća najčešća maligna bolest u djece. Standardno liječenje Bstaničnog
NHL u odraslih pacijenata je kemoterapija s monoklonskim
protutijelom rituksimabom (anti CD 20). Kada je rituksimab pridružen CHOP
kemoterapijskom protokolu došlo je do povećanja stope preživljenja u odraslih.
Zbog nedostatka većih studija, liječenje B-staničnog NHL uz dodatak
monoklonalnih protutijela u djece još nije nedvojbeno prihvaćeno.
U ovom radu 36 djece s novo dijagnosticiranim...
-
-
Terapija obostrane paralize glasnica
-
Marin Gudelj Terapija pacijenata s obostranom paralizom glasnica (engl. bilateral vocal fold paralysis, BVFP) predstavlja veliki izazov otorinolaringolozima i kirurzima glave i vrata. Postoje brojne kirurške metode koje se koriste u svrhu terapije bolesnika s obostranom paralizom glasnica. U ovom radu prikupljeni su i analizirani podatci o kliničkim karakteristikama, etiologiji i kirurškom zbrinjavanju pacijenata s BVFP-om te opisane dostupne kirurške metode i pristupi za pacijente s BVFP-om, a ti...
-
-
Terapija održavanja rituksimabom u kroničnoj limfocitnoj leukemiji
-
Petar Babić UVOD: Kronična limfocitna leukemija (KLL) kronični je limfoproliferativni poremećaj obilježen progresivnim nakupljanjem monoklonskih limfocita u krvi, koštanoj srži, limfnim čvorovima i slezeni. Dugi niz godina kemoimunoterapija bila je zlatni standard liječenja ove bolesti. Nekoliko velikih randomiziranih kliničkih studija dokazalo je uspješnost liječenja folikularnih limfoma terapijom održavanja rituksimabom. Takva studije nisu provedene za liječenje KLL-a, ali postoje...
-
-
Terapija spinalne mišićne atrofije
-
Diana Stipić Spinalna mišićna atrofija (SMA) je autosomno recesivna neurodegenerativna bolest, koju karakterizira gubitak funkcije gena SMN1 i smanjena razina SMN proteina. Dijeli se na 5 tipova (0-IV), koji se prezentiraju rasponom kliničke slike od progresivne mišićne slabosti i prerane smrti (tip 0) sve do blagog gubitka motoričkih neurona i normalnog očekivanog životnog vijeka (tip IV). Bez obzira ne heterogenu kliničku sliku najčešći je genetski uzrok dojenačke smrti. U zadnjih nekoliko...
-
-
Terapija vođena interim PET-CT-om u bolesnika s Hodgkinovim limfomom
-
Ana Mesić Hodgkinov tumor je jedan od najčešćih tumora mlađe odrasle dobi. Napretkom dijagnostike i liječenja postotak izlječenja Hodgkinova limfoma je vrlo visok. S obzirom da mlada populacija obolijeva cilj je smanjiti kasne nuspojave liječenja. To se može postići stratificiranjem bolesnika u rizične i manje rizične skupine te se temeljem toga može prilagoditi terapija. Krajnji rezultat bi bio smanjenje toksičnosti kemoterapije i pojave kasnih nuspojava liječenja te također smanjenje...
-
-
Terapijska hipotermija nakon ozljede mozga
-
Ida Penzar Ovaj rad donosi pregled literature o liječenju traumatske ozljede mozga induciranom hipotermijom. Ozljede mozga važan su uzrok invalidnosti i smrti diljem svijeta, pa tako i u Hrvatskoj. Inicijalno nastala ozljeda obično se u prvim danima nakon traumatskog događaja širi i pogoršava zbog razvoja ishemije i upale. Intenzivna njega bolesnika fokusirana je na prevenciju nastanka sekundarnog neurološkog oštećenja.
Hipotermija se već standardno koristi kao sredstvo neuroprotekcije nakon...
-
-
Terapijska hipotermija u asfiktične novorođenčadi
-
Maja Vizjak Perinatalna asfiksija je značajan uzrok mortaliteta u novorođenčadi. Kao posljedica teške epizode perinatalne asfiksije u neke novorođenčadi dolazi do cerebralne ozljede i razvoja hipoksijsko-ishemijske encefalopatije. Posljedice hipoksijsko-ishemijske encefalopatije variraju od zaostajanja blažih neuroloških sekvela preko cerebralne paralize i teškog kognitivnog i psihomotornog zaostajanja pa sve do smrtnog ishoda. Donedavno terapija hipoksijsko-ishemijske encefalopatije bila je...
-
-
Terapijska hipotermija u intenzivnoj kardiološkoj skrbi
-
Sara Gregurić Kardiovaskularna bolest predstavlja glavni uzrok smrti i invaliditeta u svijetu, a najčešće je posljedica aterosklerotskih promjena na krvnim žilama. Promjene na epikardnim krvnim žilama povećavaju rizik od nastanka ishemijske srčane bolesti koja je odgovorna za skoro polovicu datog mortaliteta. Budući da je moguće reducirati i do 80% kardiovaskularnih incidenata nužna je
promocija zdravlja i usvajanje zdravih životnih navika. Iznenadni srčani zastoj je neočekivani i nagli...
-
-
Terapijska primjena ciljane modifikacije genoma sljedeće generacije u djece
-
Iva Mohler Sustav CRISPR-Cas (engl. Clustered regularly interspaced short palindromic repeats) predstavlja prirođeni imunitet prokariota koji omogućuje obranu od bakteriofaga . Nakon što bakteriofag inficira bakteriju po prvi puta, bakterija u svoj lokus CRISPR uvrsti dio pocijepane virusne DNA koji tijekom ponovne infekcije omogućuje prepoznavanje istog bakteriofaga i njegovo uklanjanje. Postoje brojne vrste sustava CRISPR-Cas od kojih se najčešće koristi CRISPR-Cas9. CRISPR-Cas9 pobudio je...
-
-
Terapijska primjena koncentrata koagulacijskog faktora XIII
-
Ema Šćulac Koagulacijski faktor XIII (FXIII) je faktor u koagulacijskoj kaskadi čija aktivacija dovodi do povezivanja fibrina i inhibitora fibrinolize u fibrinski ugrušak koji je manje podložan fibrinolizi. Deficijencija FXIII može biti posljedica nasljednog ili stečenog poremećaja te dovodi do produljenog krvarenja. Nasljedni oblik je rijetka koagulacijska bolest s prevalencijom 1 na 2 milijuna osoba. Stečeni manjak je češći oblik i karakteriziran je autoimunošću ili povećanom potrošnjom...
Paginacija